-God morgon, mr Draper. -God morgon.
-Beverly, eller hur? -Han ska till nittonde våningen.
-God morgon. -Det här är inte nödvändigt.
-Jag låter er inte gå vilse igen. -Jag var inte vilse, utan sen.
Det går inte för sig. Det rubbar hela schemat och allt annat.
Kan du be städerskan att inte bädda när jag fortfarande ligger i sängen?
Ni slipper snart vedermödorna på The Plaza.
Golven är klara på måndag.
Om ni väljer ut en färg kan ni flytta tillbaka nästa vecka.
-Du kan ställa muggen på bordet bara. -Luktar det bättre här inne?
Om man gillar doftspray och frukt.
När jag packade la jag undan de här så inte flyttkarlarna fick tag i dem.
Har ni funderat på möbler?
-Det ser fantastiskt ut. -I lägenheten. Ni har bara en säng.
Jag bokade bord i Farmington. Ni kör Sally tillbaka till skolan.
Tack.
Jim Hobart är tillbaka från semestern. Inga tupplurar idag.
-Ska du och datorn dela kontor? -Nej, hon har tjänat sitt syfte.
McCann är som NASA. Statistiker, programmerare...
-Femton personer för datahantering. -De kan mäta ditt storhetsvansinne.
-Vad gör du kvar här? -Nån måste lämna över nycklarna.
Jag är på våning 24, du på 26, men jag kommer hit hela tiden.
De har matsal för cheferna.
Jag åkte på kollo med en kille som du en gång i tiden.
Vi kommer inte att bli rumskompisar, Crane.
Du ska inte få förstöra min stora stund.
Tjingeling.
Jag vet inte var husägarna är, men jag kan gärna...
Förfalska min namnteckning? Det är okej, du kan gå.
-Det är sista dagen och jag vill tacka. -Jäklar, de kan inte sparka dig.
Jag tog ett annat jobb. Reseförsäkringar där min kusin jobbar.
Jag hatar också Caroline. Har jag gjort nåt?
Jag måste ju gå till ett nytt kontor.
Jag också. Du blir det ett bekant ansikte mindre.
Det beror inte på er, mr Sterling. Reklam passar inte alla.
Och med det i åtanke tänker jag säga tack. Ni är väldigt underhållande.
Det hjälpte visst inte mig.
-Hej, granne! -Välkomstkommittén. Du har fönster.
Vad rart av er. Det här är Beverly. Vilka är ni?
-Jag är Libby Blum. -Karen Schmidt.
Ursäktar du oss ett ögonblick?
-Vi är copywriters. -Jag tittade just igenom Tampax.
-Vi gjorde även Orthos p-piller... -Är det aktuellt jobbar vi med det.
Topaz strumpbyxor och Butlers skor fick oss att reagera.
-Men vi älskar verkligen Avon. -Helt otroligt.
-Kom ni hit för att ta mina kunder? -Och hälsa.
-Jag är smickrad. -Vill du ha oss så fråga Frank.
Han säger till Bobby som berättar för Carl.
Du kan göra en förfrågan hur du vill, vi låter "Sovjet" sköta det.
Ni vet väl att Peggy Olson sköter alla dessa konton?
-Vi tar gärna smulorna som blir över. -Tack så mycket för växten.
Vi ska till Oyster Bar ikväll. Vi har en informell damklubb.
-Inget feministsnack, bara skvaller. -Vi höjer absolut inte medvetenheten.
När jag har kommit i ordning här.
-Otroligt. -Är du här för möblerna?
Ett missförstånd, mitt kontor var inte klart. Vad gör du här?
Jag ska varken till McCann eller nån annanstans.
Jag har lön veckan ut så jag tänkte ringa rikssamtal.
-Förlorade vi Dow? -Vi är fortfarande skyldiga dem.
Kan du ringa upp mr Kreutzer på Sugarberry Ham?
Marsha håller på att styra upp där borta och jag tänker inte ringa.
Jag ger dig en stående ovation.
-Hur var Bahamas? -Precis som vi beskriver det.
-Hoppas allt är till din belåtenhet? -Ferg är en utmärkt guide.
Han följer efter dig för att han är vår imitatör.
-Kan du imitera Don än? -"Jag jobbar ihärdigt med saken."
Skäm bara inte ut honom.
Vi ska träffa Nabisco, NCR Corp och din kompis Conrad Hilton.
-Han köpte en present till dig. -Det bådar inte gott.
Vi köpte en hel byrå i Milwaukee för att få Miller Beer.
-Åt mig? -Vill jag ha nåt tar jag det.
Jag har försökt värva dig i tio år. Du är min vita val.
-Kanske jag borde åka till Bahamas. -I sinom tid.
Det viktiga är att vi förväntar oss att du höjer ribban lite.
-Jag ska göra mitt bästa, Jim. -Vi jobbar avslappnat här, Don.
Du kan slappna av. Behöver du boka bord, betala p-bot...
-Nämn då bara våra namn samtidigt. -Det ska jag göra.
Miller Beer kommer hit i morgon med sin nya idé: diet-öl.
-För damer? -Män som håller koll på midjemåttet.
Vi kan kalla den "kaggen".
Har du sagt det än? Har du presenterat dig?
Jag är Don Draper från McCann Erickson.
Tack för att du ringde. Det är svårt att låtsas som om inget hänt.
Bara vissa saker är annorlunda. Avon får exakt samma personal.
-Det kreativa sköter Ted och Peggy. -Glöm personalen.
Nu får ni fem gånger så stor publik. Och när ni hamnar på tv...
Det är vi redan.
-Vi vet. Dennis menar att... -Jag är ofta i Atlanta.
Vad sägs om att spela några hål i Augusta? Är ni bra?
Nej. Nej, det är jag inte.
Det är dags för personalmöte nu. Tack för att ni ringde.
-Visst, ingen orsak, Barry. -Hej då.
-Vem står på tur? -Barry är rullstolsbunden.
-Va? -Jag berättade det. Och skrev ner det.
Jag trodde det var Charlie Butler med skorna.
Nej, det är det inte. Han heter Charles Butler och det heter skodon.
-Du är helt otrolig! -Ett ärligt misstag.
-Han gick ju omkring på kontoret. -Det är ett uttryck.
-Han borde inte använda såna. -Jag jobbade hela natten.
Mr Donnelly sa att du skulle hjälpa till, men du verkar inte intresserad.
Ursäkta, men vem sa att du fick bli förbannad?
Jag ber dig bara att läsa igenom rapporten före nästa samtal.
Vet du vad? Gör det själv.
Jag trodde att du skulle vara rolig.
-Ursäkta att jag stör. -Vad gulligt av dig, Marsha.
Det var inte nödvändigt. Det var inte ditt fel.
-De är från McCann. -En ursäkt, vilken stil.
Hur ska jag förklara det här? Alla från SC&P fick blommor.
-Fortfarande stiligt gjort. -Alla nya sekreterare.
Tror de att jag är sekreterare?
-Berättade du för Don? -Vill du det?
-Nej. Jag borde ringa Joan. -Det är inte hennes jobb.
-Jag vet. -Jag ordnar det.
Jag tar hand om post och pm som rör Peter Pan Peanut Butter och Tampax.
-Vad hände med mina saker? -De är nedpackade.
-Under tiden kan du jobba med oss. -Jag är avdelningschef!
Jag tänker inte sätta min fot där förrän jag har ett kontor.
-Vill de nåt kan jag nås här. -Hemma?
Nej. Jag finns på SC&P. Det är ju där mina möbler finns.
Jag ska framföra det.
Kan ni hålla hissen?
-God morgon. Hur är det, främling? -Hemlängtan.
-Det tar tid att komma i ordning. -Jag vet.
-Kom förbi och ta en drink. -När ska jag ha tid med det?
-Sätt upp mig i kalendern. -Vi har inget gemensamt konto.
-Du är för viktig. -Inte för dig.
Tro mig, om det gick skulle jag göra det.
-Det har varit lite tufft. -Jag kan hjälpa till.
-Jag löser det nog. -Det betvivlar jag inte.
-Vi kan väl äta lunch? -Snart.
Berätta om ni gillar helheten så vågar jag ta lite risker.
-När lärde du dig det här? -Uppvuxen på ny militärbas varje år.
Jag vill bo här. Jag betalar dig.
Struntprat, jag gillar det. Lunch i styrelserummet med Miller Beer.
-De undrar om rostbiff blir bra. -Perfekt.
Trevligt att se dig här, Joan. Kommer du till Sears-mötet?
-Jag söker mr Donnelly, men om... -Ferg.
-Ni kan börja mötet utan mig, Pete. -Jag tänker rekommendera dig.
Tack. - Vad omtänksamt.
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Det gäller Avon-övergången.
-Pete kan vara en tillgång. -Pete är vice vd.
-Varför inte Dennis? -Jag gillar honom...
...men jag är inte säker på att kunden fattade tycke.
Visst, jag tar hand om det.
Hallå?
-Är det där mina kartonger? -Jag måste sluta. Jag måste sluta.
Jag skev på leveransen, men undrade vad som hände med dem.
-Vi är de enda som är kvar. -Är du pratat i telefon hela morgonen?
Stan ringde. Han har ingen telefon än. Han finns på fjortonde våningen.
Och...
Jag har ställt i ordning det här för ditt godkännande.
-Vad är det här? -Borde "Quagmire" vara plural?
-Det här duger inte. -De kommer inte att titta på det.
Ed! Du får lätt jobb hos Dow igen eller Ken Cosgrove.
Du kanske till och med kan jobba för mig.
Inte särskilt subtilt.
-Jag bad dig om en enda sak. -Okej, jag slutar.
Då så. Tack för allt.
När du väl kommer i ordning, vilket kommer att ske, kan du väl ringa?
Det lovar jag.
-Ursäkta. Bob, eller hur? -Trevligt att se dig, Don.
Vi har den bästa lunchlådan åt dig.
-Är det här Miller-mötet? -Visst. Bill Phillips, Conley Research.
-Don Draper. - Ted Chaough. -Angenämnt.
-Är alla från ert kontor här? -Det är bara hälften av oss här.
-Är du också här för att höja ribban? -Det påstås det.
God förmiddag, mina herrar.
Känner ni Bill Phillips som är vice vd på Conley Research?
Berätta lite om den här spännande nya drycken, Bill.
Trots högen med fakta ser jag inte det här som en forskningspresentation.
För mig är det en möjlighet att hjälpa några av branschens bästa.
Jag tänker beskriva en man för er med väldigt specifika drag.
Han bor i Wisconsin, Michigan, Ohio.
En del kallar det "hjärtat av USA", en del säger "ölbältet".
Han har lite college bakom sig och tjänar hyfsat.
Men det känns inte så när han har långa arbetsdagar.
Han har en gräsklippare. Önskar sig en hängmatta.
En massa elverktyg som han aldrig använder.
Han älskar sport. Han utövade det själv en gång.
Han älskar hundar för de kan inte prata.
Vi känner alla den här mannen. Det finns miljontals som han.
Och han dricker öl.
Inte vilken öl som helst. Det måste vara hans märke.
Vilket är då hans märke? Det han drack i college?
Det som hans pappa drack? Det som kommer i en fin flaska, burk?
Det spelar ingen roll för det är inte öppet för diskussion.
Ni vet alla att det inte är sant, men hur får vi honom att bli fördomsfri?
Det måste finnas nåt mer. Eller i det här fallet - mindre.
Det är klurigt.
När vi pratar om öl med färre kalorier blir vi genast feminina.
Ordet kalori får oss att tänka på bantning.
En lapp på kylskåpet som påminner henne om dieten.
-Är din flicka fortfarande på lunch? -Beverly tar en hel timme.
-Jag har nyheter åt dig. -Jag ställde väl inte till besvär?
-För tidigt? -Självklart inte.
-Jag pratade med Dennis. -Jag sårade väl ingens stolthet?
Det framstod som om nån med lägre rang stövlade in och försökte ta över.
Han var inte påläst och jag är inte av lägre rang.
Se det från hans vinkel. Han har familj och tänker inte jobba för en flicka.
Vad ska han säga till kunderna? "Hon är min chef"?
Det är vanligt numera. Peggy Olson var vår copychef.
Det är annorlunda med nyutexaminerade skribenter.
Jag tvivlar på att det kommer att fortsätta här.
-Jag förstår. -Jag ville inte göra dig upprörd.
Det bästa för verksamheten är att du håller i dina konton.
Du får självklart den respekt du önskar när det bara är du och jag.
Det är inte nödvändigt, men jag accepterar det.
Bra.
Först måste vi avlägga en visit hos Barry från Avon.
Vi är skyldiga honom en ursäkt. En tripp till Atlanta gör gott.
Tack, men jag vill inte vara till besvär.
Jag känner igen ett bra jobb när jag ser det.
Det blir för mycket. Han kommer snart hit och deras kontor ligger nära oss.
Jag är inte svårflörtad. Jag förväntar mig bara lite skoj.
-Ursäkta? -Jag vill ju lära känna dig.
-Givetvis. -Bra.
Då ber jag dig ringa Charles Butler och bjuda på lunch nästa vecka.
Tack.
Hädanefter får ingen komma mellan mig och dina affärer.
Det uppskattar jag.
Vi har inte råd att förlora kontona. Vad skulle du då göra här?
Loretta?
Här är hon.
-Har Sally åkt? -Ja, en vän skjutsade henne.
-Varför sa ingen till mig? -Vill du ha nåt att dricka?
-Nej. -De åkte efter lunch.
Jag bad henne ringa ditt kontor. Din sekreterare är en idiot.
-Jag var och tvättade bilen. -Hon kommer och går när hon vill.
Vi kan inte bli arga för att hon är självständig. Det är normalt.
-Är det vad Freud påstår? -Jag har inte stött på nån normal än.
Är allt som det ska?
Jag bar böcker för 100 dollar igår vid registreringen.
-Du kanske börjar bli gammal. -Jag är yngre än dig.
Det har jag alltid varit och kommer alltid att vara.
Du kanske kan hitta en trevlig förstaårsstudent som kan bära.
Det räcker nu.
När kommer pojkarna hem?
Gene är på scouterna och Bobby tränar baseboll.
De kommer inte hem förrän halv sju.
-Jag låter dig återgå till studierna. -Jag har alltid velat göra det här.
Ge dem vad de tål, Birdie.
Hej då.
Skit också!
-Din mage kurrar. -Jag får ju aldrig äta.
-Jag kan laga friterad kyckling. -Jag leker gärna lyckliga familjen.
Men när din mor och Kevin är borta kan du väl sjukanmäla dig?
-Jag vill ta med dig till Bermuda. -Nej.
-Cape Cod? -Jag vill inte. Planera inte åt mig.
Okej, okej.
Det är mycket på jobbet.
Jag sa åt dig att inte klaga, men jag vill ändå höra om det.
Det vill du nog inte.
-Vad hände? -Jag bad fel person om hjälp.
Jag kan nog inte slingra mig ur det.
Om du inte gillar jobbet behöver du inte jobba där.
-Du har pengar och du har mig. -De är skyldiga mig en halv miljon.
Det är alltså ett affärsproblem? Då kan jag hjälpa till.
-Du är redan till hjälp. -Jag har två metoder mot bråkstakar.
En: ring advokat och gör en kostsam rättssak av det hela.
Ingen vinner, men det gör det lättare.
-Vad är andra metoden? -Man ringer en kille.
-En kille? -Folk kan vara envisa.
-Vad gör "en kille"? -Han behöver kanske bara dyka upp.
-Har du gjort så nån gång? -Du verkar gilla det så jag säger ja.
-Du är ju sjuk. -Problemet är inte så stort längre, va?
En vacker kväll. I centrala Cleveland får vi mellan 17 och 24 grader.
Inte för fuktigt. Jag är i alla fall inte redo att ta adjö av sommaren.
Det stämmer inte hos personalen på Higbee's varuhus-
-där de är redo att förse er med allt inför skolstarten.
-Jag är visst väldigt trött. -Du har kört i fel riktning i 7 timmar.
-Vart är du på väg? -Racine, Wisconsin. Har du varit där?
Vad finns i Racine? En servitris som inte bryr sig om dig?
-Du borde inte göra det. -Det kommer inte att hindra mig.
Du gillar visst att vara "främlingen".
-Kommer du ihåg "På drift"? -Jag läste den aldrig, det vet du.
Jag är på luffen.
"Vart är du på väg, Amerika, i din blanka bil i natten?"
-Hallå? -Peggy? Det är Marsha.
Jag provade det här numret. Din telefon fungerar inte.
-Vad vill du? -Å McCann Erickssons vägnar...
...vill jag välkomna dig. När kan du komma över?
-Direkt. -Toppen.
Kan du jobba vid ett ritbord tills dina saker kommer?
Ja. Tack.
Hallå?
Är det nån där?
-Roger. -Jösses!
-Jag har ju hjärtproblem. -Orgelmusik är läskigare än jag.
-Vad gör du här? -Jag ville packa mina egna saker.
Det ska jag göra när jag listat ut varför baren inte var min.
-Har du tittat på Dons kontor? -Där fanns bara tändarvätska.
-Mitt är borta. -Jag var ju på en bar igår.
-Du, raring, skulle du kunna... -Inga ärenden. Jag ska till McCann.
-För tre dagar sen. -De strulade med mitt kontor...
-Spelar ingen roll. Det är klart nu. -Jag skulle göra det för din skull.
-Dricker du vermouth? -Tyvärr, ja.
Välj en helg. Ferg
-Jag kommer strax. -Mr Hobart! Kan jag hjälpa till?
-Du väntar honom uppenbarligen inte. -Jag vet inte när han är tillbaka.
-Kan jag framföra ett meddelande? -Visst.
Säg att han missade Nabisco och NCR, så han kan ta ledigt resten av dagen.
Tack, det ska jag framföra.
-Har han börjat dricka igen? -Han körde sin dotter till skolan.
Jag är inte orolig.
"Juldagen 1951."
-Vem är Roberta? -Jag vet inte.
Roberta...
Nu har vi tagit en drink. Du behöver inte hjälp, bara en publik.
-McCann lät dig vänta, låt dem vänta. -Jag uppskattar inte det här.
-Herregud! Vad är det här? -Bläckfisk som tillfredsställer en dam.
Den hängde på Coopers kontor jättelänge. Du kan få den.
-Du kan hänga den på ditt kontor. -Nej, då tar de mig inte på allvar.
-Den är 150 år gammal. -Män ska känna sig bekväma med mig.
Vem har påstått det? Du har fått nåt av mig så nu får du hålla mig sällskap.
Tror du att du kommer att ha lika roligt där borta?
Sån här uppmärksamhet har jag aldrig fått förut.
Min våning är som ett ålderdomshem. Vad fan hände?
-Du beter dig som du är oskyldig. -Det var jag som höll ihop allt.
Du tror det, men egentligen sålde du det. Du skulle ha tagit hand om oss.
Den här branschen har inga känslor. Man blir köpt, såld, sparkad.
Om kontot försvinner gör du det också.
Även om ens namn står på dörren borde man inte bli så sentimental.
Förhoppningsvis får jag det problemet en vacker dag.
Okej, tuffing.
Det är spännande. Jag vet att det kommer att bli en utmaning, men...
...jag behövde det och du också.
Sommaren -44 var det nästan 40 grader varje dag i Stilla havet.
Vi kastade ankar i Ulithi-lagunen för att bada.
Det var rena dårhuset.
Men jag klarade det inte.
-Kan du inte simma? -Jag låg ju i flottan.
Nej, problemet var att det var ett hopp på två våningar från vårt fartyg.
-Vi har alla saker vi ångrar. -Jag gjorde det.
Jag behövde bara en knuff.
Det här var ett sjuhelsikes fartyg.
Kom igen.
Det verkar säkert bra nu, men det var eländigt när du var här, tro mig.
Är det verkligen så du kommer att minnas det här stället?
-Nej. -Bra.
Det här är färdknäppen.
Tänker du dyka upp full klockan fyra på din första dag?
Känner du några frimurare?
-Ja? -Jag söker mrs Bauer.
-Jag är mrs Bauer. -Jag stör väl inte i middagen?
Inte än. Min make kommer strax hem.
Jag behöver faktiskt prata med er.
Bill Phillips från Conley Research. Vi representerar Miller Beer.
Bland över 900 personer blev ni, Diana Bauer, utvald-
-som vinnare av ett kylskåp fullt med Miller-öl.
Ni kan välja på vitt eller gult. Kylskåpet alltså, inte ölen.
Det låter fantastiskt, men jag är inte Diana.
-Jag är Laura. Går det bra ändå? -Jag vet inte.
Jag ska egentligen tala med Diana. Är er mamma hemma?
Ni borde prata med min make. Det är hans exfru.
Om han vet var hon finns kan jag komma tillbaka eller vänta i bilen.
Mina grannar har studerat er länge nog nu. Kom in.
-Varsågod och sitt. Iste? -Jag vill inte vara till besvär.
Inga problem. Jag måste kolla till kycklingen.
Letar du efter min mor?
-Är Diana din mor? -Om hon har vunnit borde jag få det.
Ja, det verkar ju logiskt.
-Förlåt att du fick vänta. -Inga bekymmer.
-Hoppas allt är till din belåtenhet. -Jag behöver din hjälp.
Jag står till ditt förfogande.
Jag känner inte att mina konton får rätt sorts uppmärksamhet.
- Våra konton. -Det var just det.
Jag tar hand om kunderna med hjälp av din personal.
Men som delägare i SC&P hade jag en viss status och mer självständighet.
Vad är egentligen problemet? Du kan tala öppet.
Jag tror inte att Ferg Donnelly passar så bra.
Ferg är viktig för oss. Du har tur att han visar sånt intresse.
Jag förstår, men det är inte nödvändigt.
Jag vill inte skryta, men jag har hanterat kontot själv hela vägen.
Det stämmer säkert, men du får vänja dig vid att göra saker på vårt sätt.
Jag vet inte hur jag ska säga det, men jag kan inte jobba med honom.
Det kanske inte har sjunkit in än, men din status har förändrats, Joan.
Avon, Butlers och Topaz... Jag antar att ni inte behöver dem.
Jag har försökt visa tålamod, men jag bryr mig inte om ditt delägarskap.
Jag vet inte om du ärvde det, men din lilla andel betyder ingenting här.
Är det så du vill ha det? Jag tar gärna mina 500 000 dollar och går härifrån.
Jag kan tänka mig att folk ser dig som flickan som inte godtar ett nej.
Men nej, du ska inte få tala om för mig hur jag ska sköta mitt företag.
Hitta ett sätt att samarbeta annars kommer ett brev från våra jurister.
Jag undrar hur många av kvinnorna här som gärna talar med en jurist.
Jag tror att jämställdhetsombudsmannen har en.
Kvinnor älskar att jobba här. Om du hotar oss står du ensam.
Nej, så fort jag gör en anmälan kommer nog människorättsrörelsen.
Och Betty Friedan och hälften av kvinnorna som demonstrerade.
Du har visst inte sett rubrikerna om vad som hände vid Newsweek.
Vet du hur mycket plats McCann köper i New York Times varje år?
Vi kan få dem att trycka "Mein Kampf" på förstasidan.
Det blir säkert svårt att hitta en reporter som vill genera er.
Hör här, nu är vi båda missnöjda så vad sägs om det här:
Jag ger dig hälften av pengarna om jag slipper se dig igen.
Jag var visst otydlig. Det här är ingen förhandling.
Då borde du försvinna från mitt kontor omedelbart.
Varsågod. Jag ger hellre pengarna till en advokat.
Åker ni runt hela Amerika och delar ut priser? Det låter roligt.
Jag måste även hålla en massa tråkiga presentationer.
-Hej. -Hej, älskling.
Det här är Bill Phillips. Diana har visst vunnit nåt pris.
-Ett kylskåp fullt med Miller-öl. -Jaså?
Det har skett nåt slags missförstånd. Mrs Diana Bauer anmälde sig-
-och nu kan vi inte hitta henne.
-Diana anmälde sig aldrig. -Då har det väl skett ett misstag.
Ja. När vi släppte in er. Min fru vet inte bättre, men det visste ni väl?
-Snälla, Cliff... -Låt honom svara.
Vem sjutton är ni? Eller måste jag ringa polisen?
Ni har rätt. - Jag ber om ursäkt för att jag lurade er.
Jag jobbar för en inkassofirma.
Ni ansvarar inte för henne längre, men jag behöver veta var hon finns.
Sist jag hörde var hon i New York.
-Har ni nån adress? -Nej. Det är allt jag vet.
Jag ber om ursäkt för intrånget.
Vi är inte så dumma som ni tror. Kläderna, skorna, bilen.
Ni kommer inte från nån inkassofirma. Tror ni att ni är den första som letar?
Hon är som en tornado som lämnar ett spår av sargade kroppar efter sig.
-Det var inte meningen att störa. -Men det gjorde ni!
Jag har precis börjat hitta tillbaka till den jag var en gång.
Jag ber om ursäkt, men jag var orolig för hennes skull.
Hon verkar så vilsen.
Jag förlorade min dotter till Gud och min fru till Djävulen.
-Är det vad ni ville veta? -Nej.
Ni kan inte rädda henne. Endast Jesus kan det.
Han kan hjälpa er också om ni ber Honom.
-Hör här... -Kom inte tillbaka.
Kom igen, en gång till från början.
-Var fan har du varit? -Det var mycket att flytta.
Tänker nån av er jobba här, eller är det århundradets bluff?
Lugna dig. Vi kommer i ordning.
Lugna mig? Var i helsike är Don? Han lämnade ett möte i onsdags.
-Han gör så ibland. -Ni må ha sålt mig ett ruttet äpple...
...men det är inte för sent att låta yxan vina. Rödluvan ryker först.
-Joan? -Jag vill aldrig mer höra hennes namn.
-God morgon. Är du äntligen här? -Låtsas du som inget har hänt?
-Jag är här och tänker göra mitt jobb. -Stäng dörren.
-Jim Hobart är inte rädd för dig. -Varför skickade han då dig?
-Jag kan inte hjälpa dig. -Tack så mycket.
Hör på mig. Bättre anbud får du aldrig.
-Det handlar inte om pengarna. -Allt handlar om pengar!
Göm dig inte bakom politik. Ta pengarna och slipp dem.
-Hälften av mina pengar? -Jag försöker att lösa det här.
Du har satt igång nåt som kan få dig att förlora allt.
Det är ändå mycket. Jag vet att han är god för så mycket.
Säg åt honom att vi är överens.
-Vart är du på väg? -St. Paul.
-Jag kan ta den vägen. -Fint.
-Ta ingen omväg för min skull. -Inga problem.
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com